Els Ji-samurai (地 侍?), també coneguts com a kokujin (国人?), van ser els senyors de petits dominis rurals al Japó feudal, Samurais-grangers, on Ji (地?), denota terra o sòl.[1]
Els Ji-Samurái es diferenciaven dels samurais en què els primers eren també agricultors que no havien tingut llargues relacions amb els clans, però amb el pas dels anys i la contractació informal menys comú, la tradició familiar de servei a una família samurai s'anirien enfortint aquests vincles.[2]
El Ji-Samurái va tractar de ser el més productiu i autosuficient possible, amb l'esperança d'obtenir riquesa i poder. Independents i fortament units a la seva terra. Molts Ji-Samurais van formar lligues per a la defensa comuna contra les anomenades Ikki, i van prendre part en les revoltes agràries dels segles xvi i xvii, així com d'un bon nombre d'esdeveniments anteriors.